![War Thunder background](https://warthunder.com/i/bg-fon/site_theme_seek_and_destroy_desert_warrior.webp?v=9e186acf)
- PC
- Mac
- Linux
- OS: Windows 7 SP1/8/10 (64bitový)
- Procesor: Dual-Core 2.2 GHz
- Operační paměť: 4 GB
- Grafická karta podpora DirectX 10.1: Intel HD Graphics 5100 / AMD Radeon 77XX / NVIDIA GeForce GTX 660. Minimální podporované rozlišení hry je 720p
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 17 GB
- OS: Windows 10/11 (64bitový)
- Procesor: Intel Core i5 nebo Ryzen 5 3600 a lepší
- Operační paměť: 16 GB
- Grafická karta: podpora DirectX 11: Nvidia GeForce 1060 a lepší, Radeon RX 570 a lepší
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 95 GB
- OS: Mac OS Big Sur 11.0 nebo novější
- Procesor: Core i5 (Intel Xeon není podporován)
- Operační paměť: 6 GB
- Grafická karta: Intel Iris Pro 5200 (Mac) nebo srovnatelně výkonnou kartu od AMD/Nvidia pro Mac. Minimální podporované rozlišení hry je 720p v případě použití Metal.
- Místo na disku: 17 GB
- OS: Mac OS Big Sur 11.0 nebo novější
- Procesor: Core i7 (Intel Xeon není podporován)
- Operační paměť: 8 GB
- Grafická karta: Radeon Vega II nebo výkonnější s podporou Metal.
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 95 GB
- OS: Většina moderních 64bitových distribucí Linuxu
- Procesor: Dual-Core 2.4 GHz
- Operační paměť: 4 GB
- Grafická karta: NVIDIA 660 s nejnovějšími proprietárními ovladači (ne staršími, než půl roku) / srovnatelná karta AMD s nejnovějšími proprietárními ovladači (ne staršími, než půl roku); minimální podporované rozlišení hry je 720p) a s podporou Vulcan.
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 17 GB
- OS: Ubuntu 20.04 64bit
- Procesor: Intel Core i7
- Operační paměť: 16 GB
- Grafická karta: NVIDIA 1060 s nejnovějšími proprietárními ovladači (ne staršími, než půl roku) / srovnatelná karta AMD (Radeon RX 570) s nejnovějšími proprietárními ovladači (ne staršími, než půl roku) a s podporou Vulcan.
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 95 GB
![](https://static.warthunder.com/upload/image/!%202015%20NEWS/August/Canadair%20CL-13%20Mk%205%20Sabre/ajbdjjha.jpg)
RCAF Canadair Sabre CL-13 Mk.4, letoun číslo 19627 (XB753) z 422. perutě "Tomahawk", Baden (září 1953),
kamufláž vytvořil MightyArrow | Stáhněte zde
Canadair CL-13 Mk 5 Sabre ve hře
Spolu s MiG-15Bis je Canadair CL-13 Mk 5 jedno z nejlepších německých letadel páté úrovně. Přestože je MiG jasným favoritem pro většinu hráčů, CL-13 je extrémně výkonné letadlo, které se může chlubit svou rychlostí - patří totiž mezi nejrychlejší letouny v celé hře. Sabre CL-13 je na konci ikonické větve letounů Messerschmitt - cesta k němu vede přes sérii letounů Bf 109 a pak přes trojici letounů Me 262.
![]() |
Pohled na vnitřní moduly CL-13 Mk 5 |
Letoun je osazen šesti kulomety ráže 12.7mm - Browning M3, s celkovým počtem 1800 nábojů. Přestože se může zdát, že CL-13 zaostává s kulomety oproti MiGu (1x 37mm + 2x 23mm kanóny), kulomety jsou umístěny na přídi letounu a mají mnohem vyšší kadencí - tím jsou mnohem efektivnější v soubojích mezi stíhači. Asi nejoblíbenější nábojový pás je M20 API-T, což je průbojná zápalná munice s trasovací složkou. Použité náboje mají ve srovnání se svými konkurenty F-86F-2 a MiG-15 mnohem menší ráži, takže CL-13 dokáže nést více munice a tím je schopen mnohem delší bojeschopnosti. Díky tomu má CL13 Sabre mnohem více prostoru pro nechtěné chyby, kterých se může pilot díky špatnému citu na spoušti a horší trefě dopustit - také to znamená méně přistání a přezbrojení pro zkušenější piloty. Canadair Sabre je schopen nést další vybavení na vnějších závěsnících, jako jsou například dvě 1000 lb bomby AN-M65 nebo 16 raket HVAR s průměrem 127mm - díky tomu je schopen zaujmout roli bitevníku a pomoci s většími či obtížnějšími pozemními cíly. Nicméně je dobré mít na paměti, že tato zátěž navíc ovlivní letové vlastnosti letounu - díky nežádoucímu odporu a mrtvé váze, kterou nese na závěsnících.
Stejně jako u ostatních vrcholných proudových letounů ve hře, je klíč ke všemu energie - výška a rychlost je pilířem úspěchu či selhání pro CL-13, protože nedisponuje takovou obratností jako americké či britské stíhačky. Pokud je tedy rychlost pro Canadair Sabre klíčovou výhodou, pak byste měli mít na paměti, že vzdušné brzdy by se měli používat pouze v kritických situacích a při přistání. Špatné používání vzdušných brzd nebo nedostatek energie a malá letová výška udělají z CL-13 až příliš snadný cíl pro nepřátelské letouny. Díky posilovači ovládání má CL-13 fantastické ovládání - hlavně otáčení se kolem osy, které až na americké letouny Sabre řady F nemá konkurenci. Největší výhodu získá CL-13 hlavně při prudkém klesání, kde je schopný setřást jakéhokoliv pronásledovatele - což je ta hlavní a nejsilnější stránka tohoto letounu. Stejně jako ostatní stíhací letouny i Canadair Sabre je nejlepší používat v organizovaných skupinách - letkách. Klíčem pro CL-13 je si držet dobré povědomí o svém okolí a držet se v dosahu svých přátel - tím si zajistíte maximální efektivitu letounu.
Canadair CL-13 Mk 5 Sabre v historii
![]() |
Canadair CL-13 s výsostnými znaky německé Luftwaffe |
Canadair CL-13 Sabre byl letoun postavený na základě konstrukce F-86 Sabre - licence tohoto letounu patřila americké společnosti North American. Původní zakázka byla na základě vývoje letounů v období války v Koreji - mnoho států na základě jejich výkonu - MiG-15 a F-86 Sabre - je později převzalo do vlastní výzbroje.
Verze Mk 5 měla mnoho moderních vylepšení, která byla převzata z pozdějších modelů F-86 F - jako příklad si můžeme uvést posilovač ovládání nebo jednodílné výškové křídlo, které bylo u verze A dělené. Hlavní změnou bylo použití motoru Avro Canada Orenda, který byl schopen vyvinout mnohem větší výkon - tedy i vyšší rychlost stoupání, v čemž ve srovnání se svým americkým protějškem CL-13 excelovalo. V padesátých a šedesátých letech byl CL-13 Sabre hlavní letounem jednotek NATO po celé Evropě - některé státy měli svá vlastní proudová letadla se zalomenými křídly ve vývoji nebo v omezeném počtu. Vývoj letounu CL-13 probíhal v Montrealu - mnoho z těchto letounů bylo později předáno americké armádě k přestavbě a znovunasazení - jakmile byly ve službě nahrazeny složkami, které je používaly.
Stejně tak jako Kanadské královské letectvo - pro které byl CL-13 původně konstruován - byl Canadair Sabre používán mimo jiné i jednotkami Britského královského letectva a jednotkami Italských vzdušných sil. Jakmile se Západní Německo připojilo k NATO, byla jejich Luftwaffe vybavena mnoha západními letouny - včetně nových Canadair Sabre CL-14. V roce 1957 dostalo Luftwaffe k dispozici celkem 75 letounů CL-13 Mk 5 a v roce 1960 dostaly dalších 200 kusů CL-13 Mk 6. Letouny CL-13 Sabre byly po skončení jejich služby nahrazeny stíhači F-104 Starfighter, které byly po později vyměněny za letouny F-4 Phantom. Americké Phantomy byly pak vyměněny za letouny Panavia Tornado, které byly společně vyvinuty Spojeným královstvím, Německem a Itálií.
War Thunder tým (autor: Scott “Smin1080p” Maynard)