![War Thunder background](https://warthunder.com/i/bg-fon/site_theme_seek_and_destroy_desert_warrior.webp?v=9e186acf)
- PC
- Mac
- Linux
- OS: Windows 7 SP1/8/10 (64bitový)
- Procesor: Dual-Core 2.2 GHz
- Operační paměť: 4 GB
- Grafická karta podpora DirectX 10.1: Intel HD Graphics 5100 / AMD Radeon 77XX / NVIDIA GeForce GTX 660. Minimální podporované rozlišení hry je 720p
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 17 GB
- OS: Windows 10/11 (64bitový)
- Procesor: Intel Core i5 nebo Ryzen 5 3600 a lepší
- Operační paměť: 16 GB
- Grafická karta: podpora DirectX 11: Nvidia GeForce 1060 a lepší, Radeon RX 570 a lepší
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 95 GB
- OS: Mac OS Big Sur 11.0 nebo novější
- Procesor: Core i5 (Intel Xeon není podporován)
- Operační paměť: 6 GB
- Grafická karta: Intel Iris Pro 5200 (Mac) nebo srovnatelně výkonnou kartu od AMD/Nvidia pro Mac. Minimální podporované rozlišení hry je 720p v případě použití Metal.
- Místo na disku: 17 GB
- OS: Mac OS Big Sur 11.0 nebo novější
- Procesor: Core i7 (Intel Xeon není podporován)
- Operační paměť: 8 GB
- Grafická karta: Radeon Vega II nebo výkonnější s podporou Metal.
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 95 GB
- OS: Většina moderních 64bitových distribucí Linuxu
- Procesor: Dual-Core 2.4 GHz
- Operační paměť: 4 GB
- Grafická karta: NVIDIA 660 s nejnovějšími proprietárními ovladači (ne staršími, než půl roku) / srovnatelná karta AMD s nejnovějšími proprietárními ovladači (ne staršími, než půl roku); minimální podporované rozlišení hry je 720p) a s podporou Vulcan.
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 17 GB
- OS: Ubuntu 20.04 64bit
- Procesor: Intel Core i7
- Operační paměť: 16 GB
- Grafická karta: NVIDIA 1060 s nejnovějšími proprietárními ovladači (ne staršími, než půl roku) / srovnatelná karta AMD (Radeon RX 570) s nejnovějšími proprietárními ovladači (ne staršími, než půl roku) a s podporou Vulcan.
- Připojení: Širokopásmové připojení
- Místo na disku: 95 GB
![](https://static.warthunder.com/upload/image/!%202015%20NEWS/August/Philippine%20Air%20Force/PhilP26_920.jpg)
P-26 Filipínského letectva,
kamufláž vytvořil BaronDonGiggles | Stahujte zde
Historie Filipínských vzdušných sil se začala psát v březnu roku 1917. Tehdy byla skrze vojenský výnos 2715 vytvořena Filipínská národní garda.
![]() |
P-51 Mustangy Filipínského letectva okolo roku 1950 |
Kromě pozemních sil měl mít tento nový subjekt i leteckou složku, která se měla skládat z 15 důstojníků a 135 vojáků. Nově zformované jednotky se nestihly zapojit do 1. světové války, ale její konec znamenal, že se daly nakoupit přebytečné vojenské letouny ze zahraničí. To ale nestačilo, s těmito stroji neuměl nikdo na Filipínách létat. Tamní vláda proto najala Curtissovu pilotní školu, která měla vytrénovat první piloty. Výcvik probíhal v Camp Claudio a v roce 1920 vzlétl k nebi vůbec první filipínský pilot - poručík Leoncio Malinao - na sólový let. Výcvik první várky kadetů skončil v prosinci 1920 - 25 ze 33 účastníků úspěšně trénink absolvovalo a tím se stali prvními oficiálními filipínskými piloty. Teď už zbývalo vyřešit poslední - a zásadní problém - nedostatek kvalitního vybavení - obzvláště letounů.
Situace se změnila v roce 1935, když byl založen Filipínský letecký útvar (Philippine Constabulary Air Corps), který byl o rok později přejmenován na Filipínské armádní vzdušné síly (Philippine Army Air Corps - PAAC). Počáteční výzbroj tohoto útvaru sestávala z tří tréninkových letounů Sterman 73L-3. V čase japonské invaze v prosinci 1941 se tato letecká síla rozrostla na 54 letounů, které zahrnovali i stíhačky - většinou se jednalo o typ Boeing P-26A "Peashooter" a lehké bombardéry a tréninková letadla. Japonci útočili bez slitování a zastaralé Peashootery se s japonskými Zery nemohly srovnávat. I přesto bojovali piloti z PAAC statečně a připsali si na svá konta několik sestřelů. Japonská invaze do Filipín skončila v květnu 1942 pádem Corregidoru. PAAC bylo rozpuštěno.
kpt. Antonio Bautista, u svého letounu F-86 Sabre |
Po osvobození Filipín zpod japonské nadvlády v roce 1945 započala nová vláda reorganizovat tamní letecké síly. Jedním z kroků byl "Příkaz č. 94", který oddělil letectvo od armády a osamostatnil ho. Na základě tohoto výnosu vznikla "Filipínská vzdušná hlídka". Tento subjekt byl velice rychle vybaven novými letouny - hlavně americkými stroji P-51 Mustang. Tato letadla byla použita v boji a v misích blízké vzdušné podpory proti povstalcům v 50. letech. PAF se v roce 1955 posunula do věku proudových letounů - nakoupením tréninkových strojů Lockheed T-33 a stíhaček F-86 Sabre. Filipínští piloti se posléze účastnili mírotvorných misí pod hlavičkou Spojených národů v Kongu v roce 1963 s úkoly, které měly potlačit místní rebely. V 70. letech bylo letectvo povoláno znovu - tentokrát do boje proti povstalcům z Nové lidové armády.
Momentálně je nejpoužívanějším strojem v PAF letoun Rockwell OV-10 Bronco a tréninkový Marchetti S.211. To se ale brzy změní, protože mají brzy započít dodávky jihokorejské lehké stíhačky KAI FA-50. Dalšími stroji, které Filipínské letecké síly používají jsou transportní letadla C-130, nebo vrtulníky W-3 Sokół.
War Thunder tým (autor: Adam “BONKERS” Lisiewicz)